Луис де Гонгора-и-Арготе
Надпис за надгробен паметник на Доменико Греко

Превод от испански: Александър Муратов, Атанас Далчев, 1978

chitanka.info

Надпис за надгробен паметник на Доменико Греко[0]

Тоз паметник надгробен с форми вечно млади

от чист порфир, поклонниче, и чисто злато

отказва на Всемира четката, която

живот на глината, дух на дървото даде.

С гръмовен ек като на Славата тръбите,

но със дихание безкрайно по-голямо

прославя склепът името му с тоя мрамор,

склони колени и си пътя продължи ти.

Почина Греко. Наследи изкуство ново

природата, то — знание, а багри — Ирис,[1]

Феб — светлини, Морфей[2] — тъма и сянка свята.

Такава урна, и от вещество сурово,

пий жадно сълзи и с незнаен сладък мирис

дъхти на аравийското дърво кората.[3]

[0] Доменико Греко — Доменико Теотокопулос (1541 — 1614), наричан Ел Греко, роден в Крит и живял в град Толедо. Най-прочутият художник на Испания през XVI в. ↑

[1] Ирис — крилата вестоноска на боговете, символ на небесната дъга. ↑

[2] Морфей — бог на сънищата, син на Хипнос. Изобразяват го като старец с крила. ↑

[3] Дъхти на аравийското дърво кората… — в оригинала арбол сабео (от Саба в Арабия), прочуто с благоуханието си, от чиято кора правят тамян. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.